INDOKINA, 1959
Frankrike har blivit besegrat.
Området är en smältdegel för brottslingar efter kriget.
Det finns en gammal historia i södra Burma.
Den handlar om en mans möte med döden.
En man som kämpade emot när han pressades för hårt.
Han trotsade en armé och spillde en flod av blod.
Vissa tror inte på legenden.
Men faktum är...att den är sann.
Jag kände honom. Och under en tid älskade jag honom som en son.
SEX MÅNADER TIDIGARE
Fransmännen stack 1954.
Och USA var inte här än.
Europeiska krigsförbrytare, före detta nazister och andra oönskade individer.
Eller män som var efterlysta i väst.
Män som...Martin Tillman.
Det här blir bra.
Tigern och elefanten, mina herrar.
Mr Rastignac, varsågod.
Jag heter Jon-Pierre Rastignac. Jag har många alias,
men jag är mest känd som "avrättaren".
Vi är jämlikar. Förutom den här kniven är vi jämlika.
De sa att om jag slogs skulle de släppa mig.
Slagsmålet var din frälsning, men du förlorade.
Bra.
Stick!
Ned på knä!
Om du skjuter mig får du ta min plats.
Du borde inte ha gjort så mot korpralen.
Jag frågade vakterna varför en liten polisstation med bara en cell
höll en man fånge i tre år.
De sa att endast du vet det.
De flesta fångar här har inget hopp. Jag ville hjälpa till...
Ger du honom blommor två gånger i veckan?
Och han vägrar ta emot dig?
Jag kan ge dig frukt.
-Maten här är inte hälsosam. -Jag behöver inte din hjälp.
Slösa inte din tid på mig.
Du är inte ett slöseri med tid. Du är bara vilse.
Jag ska hälsa på dig igen, utifall att du ångrar dig.
JULI 1959
AUGUSTI 1959
-Agenten är här igen. -Han är ihärdig.
-Jag kan döda honom. -Världen förändras, Boon.
Vi måste anpassa oss.
Är det inte ert jobb att överföra makten till den lokala polisen?
Så under några år behöver ni varken lyda fransmännen...
...eller vietnameserna.
Mr Harrison, vad kan jag hjälpa er med?
Ho Chi Minh blir starkare i norr och president Diems inflytande minskar.
USA kommer skicka fler rådgivare snart.
Ni och er sort måste hitta en annan håla att styra över.
Kanske det.
Jag kan kanske hjälpa er med dem.
Till vilket pris?
MI6 vill få Martin Tillman utlämnad till Storbritannien.
Det finns ingen med det namnet här.
Ni går miste om en möjlighet, översten.
Jag vet vad ni gjorde under kriget. Ni behöver en vän som jag.
Korpral Boon, följ mr Harrison ut.
Jag räddade en hund när jag var liten. Den var skadad och övergiven.
Jag kände det ultimata sveket när jag tittade i dess svarta ögon.
Vissa djur ska inte sitta i bur, Martin.
Varför pratar du med mig?
-Du fattade bara några dåliga beslut. -Tiden är över.
-Jag kommer tillbaka nästa vecka. -Varför hälsar du på honom?
Vi bygger våra egna burar, Martin.
Alkohol löser allt här. Svart jamaicansk rom.
Den hjälper en glömma sina synder utan att man tappar skärpan.
Du attackerade ett befäl 1953.
Du har avtjänat tre år av ett sex månader långt straff.
Vad säger det dig?
Att jag inte är den enda brottslingen här.
I norr är du bara en efterlyst före detta legionär.
I södern är du bara en före detta fånge utan pass.
Den där tatueringen fördömer dig.
Du skulle bli avrättad i Storbritannien.
Du är inte så annorlunda mot oss. Som...seigneur Rastignac.
Blå divisionen i Spanien. Stred modigt för Tredje riket.
Korpral Boon. Fallskärmsjägare.
Han var en hjälte, men nu jagas han av Viet Minh som förrädare.
Och seigneur Amarillo.
Lojal mot Pétain. Han kämpade ända till slutet i Berlin.
Santé.
Det här rummet är fullt av män som satsade på fel häst.
Jag känner mig barmhärtig. Så...
Jag utför min plikt mot dig.
Jag frigör dig.
Med omedelbar verkan.
-Kan jag gå? -Vår strålande tid ihop är över.
Indokina är vår sista utpost, för de flesta av oss.
Men vi kanske kan samarbeta igen under andra omständigheter.
Om du nånsin råkar illa ut kan jag behöva en man med din talang.
Jag reser nog vidare.
Tänk på saken. Du verkar inte ha många alternativ.
Du är skyldig mig en tjänst. Glöm inte det om vi nånsin ses igen.
Är det här verkligen smart?
Den brittiska agenten ska lämna mig i fred.
Den gamla översten hade rätt. Martin kom inte långt.
Han gick till den enda person han kände.
Det var där jag träffade honom.
Det här är Martin, som jag har pratat om.
Jag måste gå nu. Jag vill att ni två ska bli vänner.
Det är trevligt att ses igen, Martin Tillman.
Det fanns en irländsk boxare som hette Tillman.
Han hade potential men försvann.
Jag har uppfostrat henne ända sen hon var liten.
Hon tror att människan är god. Det gör inte jag.
Jag behöver bara nåt att äta.
Jag har inget emot dig.
Och jag behöver en utkastare. Du verkar veta vad du gör.
Hon säger att du är ärlig.
Hon hälsade på mig varje vecka.
Hon gav befälhavaren blommor.
Vet du inte...
Hon är så oskyldig. Jag hämtar kortet.
Den gamla kötthandlaren Hans Steiner...
...är hennes pappa.
Hon ger honom blommor i hopp om att han ska ge henne en puss på kinden.
Han vägrar träffa henne.
Steiner gifte sig med en lokal flicka, som han sen trodde lurade honom.
När Isabelle föddes vägrade han acceptera henne.
Jag var Steiners betjänt.
Jag adopterade Isabelle. Hon förtjänar bättre än oss två.
Om du sårar Isabelle dödar jag dig snabbare än jag filear en lax.
Och det är fort.
Du kan sova i skjulet.
Du får hantera fyllona. Ibland tafsar de på tjejerna.
Vi ber dem sluta en gång. Sen...gör du vad det än krävs.
Okej.
Det duger.
Du är precis som jag var, Martin. Men inte så gammal.
-Du kan byta bana. -Jag är inte som du.
Jag är ung och stilig och blir solbränd.
-Din jävel. -Men jag måste säga...
Du är den enda som nånsin har hjälpt mig.
Jag uppskattar det.
Även de värsta av oss vill bli älskade.
Ett tag njöt Martin av en frid han aldrig hade känt förut.
Baron Valentine, certainement. Mais oui, certaine...
Han var en befriad fånge.
Hon var oskyldig och hade sett sin sårade patient bli frisk igen.
Det var naturligt att de blev kära.
Jag vet inte om Valentine...
-Är det där vad du tror på? -Nej, det gjorde jag aldrig.
Jag stred för att pappa och min bror stred.
Man bara gjorde så där hemma.
Det här är ditt hem nu, Martin Tillman.
Lämna ditt förflutna bakom dig.
Han sa till sin vän: "Seamus, du knullade en pingvin!"
Det är så lätt att låta livet distrahera en
så att man missar såna här värdefulla ögonblick.
-Vi skålar för framtiden. -För framtiden.
Ja, vi skålar då inte för det förflutna.
Skål för att inte gå bakåt.
-Skål. -Skål.
Seriöst. Jag var i New York. I två veckor.
-Va? -Har du brutit händerna?
Om jag gör det blir jag en jävla bagare.
Stick härifrån.
Vem tror han att han är?
Vi har en tuffing, grabbar.
Legionen betalar för desertörer.
Du verkar gilla ett bra slagsmål.
Vet du vad? Det här är din turdag, för det gör jag med.
Lyssna.
Skallrar dina knän?
Gå hem.
Men om ni vill slåss är det här er chans.
Martin!
Det räcker!
Du har gjort ditt jobb!
-Jag är okej. -Nej. Vänd på huvudet.
Din mes!
-Nu förstår jag. -Vi har stängt.
Mitt land. Mina lagar.
Min revolver.
Martin och jag är gamla vänner. Får jag slå mig ned?
Det är inte upp till mig.
Tack.
Isabelle, du bör nog gå.
-Tror hon att hon är Steiners dotter? -Det är hon.
Vår gemensamma vän överste Steiner har flugit hit en boxare.
I går däckade nån honom.
Jag ville prata med förövaren.
Mr Valentine sa att vi har stängt. Kom tillbaka i kväll.
Han är Indokinas farligaste man.
Du behöver mig just nu.
Kom tillbaka och slåss för oss.
Steiner skickade den brittiska agenten norrut.
Du kan tjäna pengar. Och ha det bra.
Jag stannar hellre här.
Du vet var jag är om du ändrar dig.
Steiner måste flytta verksamheten.
En sån här bar vore perfekt.
Han är inte min favoritkund.
Vi stänger tidigt i kväll.
Jag har gett dig otur.
Oturen håller till i vårt undermedvetna.
Vi ger oss själva otur.
Den verkar följa efter mig.
Lyssna på mig.
Jag såg nåt inom dig där ute i regnet.
Du kanske borde sluta fly från det.
Acceptera det.
Martin!
Jag trodde inte du var vaken.
Jag ska be för dig.
Jag vill att du lovar mig nåt.
Titta aldrig på när jag slåss. Och satsa inte pengar på mig.
Var inte en del av det som händer mig i ringen.
Jag förstår inte.
Det händer nåt med mig i ringen.
Jag vill inte att du ska se den delen av mig.
Jag ger de omkring mig otur.
Martin Tillman.
Jag har övervägt ditt erbjudande, och...
...jag accepterar det.
Det var väl inte så svårt?
Just det. Mästaren är här!
Mästaren är här. Vem kommer vinna?
Vem? Ja! Mästaren!
Kom igen!
Redo.
Kom igen! Kom igen!
Kom igen!
Martin Tillman!
Vad vill du ha?
Gin och tonic, gamle gosse.
Tre delar gin, fyra delar tonic.
Och en gnutta citron.
Jag har nog citronsaft nånstans.
Jag har varit uppe i norr. Det är uppfriskande att höra engelska igen.
Är du diplomat?
Det kan man säga. Jag letar efter en irländare.
-En boxare. -Han var här, men han har stuckit.
Det finns 100 lokala brottslingar. Nazister, mördare, krigsförbrytare...
Vad har han gjort?
1946 detonerade Martin Tillman flera stora bomber med RUC som måltavla.
Han samarbetade med sin pappa och bror, som var med i IRA.
Men de dog i explosionen, så han är vår enda lösa tråd.
Jag kan inte hjälpa dig.
Kontakta mig på brittiska ambassaden om han dyker upp.
Du skulle nog behöva 10 000 pund.
Det är belöningen för information som gör att vi tar fast honom.
Vet du hur 10 000 pund ser ut i franska piaster?
Skål!
Jag har hört att du ger pengarna till Valentine.
Vill du inte testa riktig boxning?
Du kan tjäna stora pengar i USA. Madison Square Garden.
Föreställ dig det.
Jag kände folk förr. Politiker, investerare...
Men jag är SS Steiner.
Och du är IRA Tillman.
Jag dömdes till döden i min frånvaro i krigsrätten.
Och brittiska underrättelsetjänsten jagar dig.
Så vi får inte mer än det vi har just nu.
Kära Isabelle. Förlåt att jag inte har hört av mig.
Jag älskade verkligen din mamma.
Och jag är säker på att du vill att jag ska säga...
Tja, att...
Att jag älskar dig med.
Men det gör jag tyvärr inte.
För du är bara en horas dotter.
Och du förtjänar inte den värdigheten.
Min lust och oerfarenhet förblindade mig.
Jag kan inte älska dottern till den kvinna som svek mig.
Du är bara ännu en av ohyran som plågar denna ödemark.
Med vänliga hälsningar, Hans Steiner.
Hur mår du?
Vi vinner än så länge.
En brittisk agent kom hit och letade efter dig.
Jag visste att han skulle hitta mig.
Jag behöver inte pengarna.
Inte Steiner heller. Du kan sluta när du vill.
Det här är mitt militära pass. Vi kan sätta ditt kort i det.
-Steiner skulle inte gilla det. -Strunta i honom.
Ta pengarna från matchen i morgon och åk till USA med Isabelle.
Du sitter ju i princip i fängelse här, men du inser det inte.
Åk till USA. Åk härifrån. Upplev äkta frihet.
Du, då?
Jag åker söderut till min tjejs familj.
Jag slåss i nästa match.
Sen har jag två veckor tills den efter det. Det ger oss ett försprång.
Vad du än har gjort för fel spelar inte nån roll för nån.
Förrän du bestämmer dig för att fortsätta leva.
100 000 franska piaster.
Det är ditt största pris hittills.
Men ingen satsar mot dig, så...
Oddsen är inte värda det längre.
-Så... -Ska jag förlora matchen?
-Det var lätt. -Jag sa ju det.
Jag gör det till rena rama konstverket om jag får en del av biljettintäkterna.
Få det att se äkta ut.
Du har lärt dig att tänka själv. Bra.
Förlora väl, Martin Tillman. Ditt liv hänger på det.
Jag vet att jag lovade att inte satsa några pengar.
Men det är ingen risk.
Jag har kollat upp honom. Martin kommer slita honom i stycken.
Vi åker söderut och köper en bar. En större en.
I Thailand kanske.
När européerna anländer kommer strax amerikanerna. Då kan vi tjäna pengar.
-Hur mycket satsade du? -Oroa dig inte för det, sötnos.
Nej, vänta lite.
Kom igen!
Upp med dig! Upp med dig!
I kväll insåg många att deras största hjälte inte har nån heder.
De väntar på dig i baren.
Kolla. Där är han.
Okej...
-Hur gick det? -Du förlorade.
Va?
Lämna egendomen innan slutet av veckan.
Den här fastigheten och allt i den tillhör nu monsieur Rastignac.
Förlorade Martin?
Visste han det? Men han lät Valentine slå vad?
Din jävel.
Akta. Du vill inte göra mig arg.
Ni är hemska. Era fegisar!
Ingen av er är lika värdig som Valentine.
Ni borde skämmas.
Du och din gris!
Nu räcker det! Nu räcker det.
Ni har tagit tillräckligt från oss.
Ni får inte mer. Nu räcker det.
Och en spanjor i en billig kostym får inte ta mer från mig. Är det förstått?
Släpp den, Valentine.
-Det är orättvist. -Du är inte en mördare.
Vad gör du?
Är allt okej, Valentine?
Det var det.
Dödad av tre kulor från min egen pistol.
Inget spelade nån roll längre.
Varken mitt liv eller min bar. Inget.
Jag bara försvann.
Det var annorlunda för Martin och Isabelle.
Avsågade hagelbössor är för jävliga på nära håll.
Men inte på avstånd.
Martin tappade medvetandet.
Men inga vitala organ träffades.
Detsamma med Isabelle.
Kulan som dödade mig åkte rakt igenom henne.
Hon var frisk och ung.
Och det sägs att människan är det svåraste djuret att döda.
Martin hade aldrig varit religiös.
Men han fick kontakt med sin skapare.
Han bönade och bad Gud att ta hans liv och låta henne leva.
Han gav Gud ett erbjudande.
Om hon dog skulle han följa henne till skymningens rike.
Men om hon överlevde skulle han döda de som var ansvariga.
Hon förtjänar bättre än oss.
Jag ger de omkring mig otur.
Oturen håller till i vårt undermedvetna.
Vi ger oss själva otur.
Det krossade hans hjärta, men han visste att han måste lämna henne.
Det var tydligare än nånsin förut.
Han måste döda allihopa. Endast då skulle det vara över.
Steiner, Rastignac, Amarillo och Boon.
Bara fyra män.
Men Martin såg dem som anledningarna till att hans liv hade krossats.
Steiner kommer i kväll.
Se till att vi har en oöppnad flaska konjak.
"Och jag hörde en röst bland de fyra bestarna.
Och jag tittade och såg en blek häst.
På honom satt Döden, och helvetet följde honom."
-Jag letar efter Rastignac och Steiner. -Varför det?
Rastignac och Steiner.
Mook-Lao!
Gå inte in, Mook-Lao.
Konjak.
Martin.
Ge honom nåt att dricka.
Nej. De bra grejerna.
Martin visste nåt som de inte visste.
I barslagsmål ska man satsa på mannen som inte har nåt att förlora.
Jag tänker döda dig.
Om dina män försöker stoppa mig dödar jag dem med.
En vis man sa en gång:
"Frukta den hängda mannen, för han är redan död."
Martin Tillman är vid liv.
Han kom in på Valentines bar med en machete. Han dödade alla!
De hade maskingevär!
Han dödade dem som om de inte ens var där. Som en demon!
Kämpen du dödade och begravde är vid liv igen.
Då får jag döda honom igen.
Även om vi räknar med överdrifter har vi ett problem att hantera.
Är du rädd, Steiner?
Du börjar bli gammal.
Jag tar inga risker.
-Jag dödar alla som är ett hot. -Men han kan inte göra oss nåt.
-Vad kan han göra? -Han kommer ta våra pengar.
-Pengarna är i kassaskåpet i villan. -Jag måste stanna här.
Vakterna där är beväpnade. Du klarar dig.
Jag är ledsen, men jag tänker inte gå dit. Jag går inte dit.
Constantine kan ta hand om dig.
Constantine, skicka hit Monte och hans killar. Och extra ammunition.
Gå.
Louis XIII:s konjak.
Nästan hundra år gammal. Ett utmärkt val för detta tillfälle.
Han är galen om han kommer hit.
Och då dödar jag honom.
Sen bjuder jag på middag för att be om ursäkt för denna olägenhet.
Constantine, kolla där. Och där. Resten följer med mig!
Stanna där.
Du, där!
Ställ nån vid dörren.
Döda honom!
Gå! Gå!
Martin...
Pengarna räcker för oss båda två.
Vi kan komma undan. Titta.
Jag har varit redo att dö många gånger i mitt liv.
Men inte på det här vämjeliga sättet.
Man bör möta sin skapare...
...ordentligt klädd.
Vi mobiliserar en hel insatsstyrka
för att hålla en man borta från polisstationen.
Han är redan död, min vän.
Kom.
Vad skulle du tycka om mig?
Martin hade varit redo att kämpa hela sitt liv.
Mot engelsmännen, mot Viet Minh...
Eller slå ned män för pengar. Martin hade kämpat för många saker.
Men aldrig för att hämnas.
Hämnden var ren. Och enkel.
Och den tillät nästan vad som helst för att nå målet.
Oavsett hur hänsynslöst det var.
DEN DHIN CHAN KOLONIPOLIS
Martin hade inga syner eller strategisk kunskap.
Men han tyckte inte att det vore en bra idé att gå in genom framdörren.
Granat!
Nej. Inte så enkelt.
Kom igen!
Han kommer in genom framdörren!
Män... Nu!
Marco, stanna här. Mesar.
Ta den!
Titta på mitt ansikte.
Se mig i ögonen.
Tror du inte att jag har trotsat döden förut?
Bättre män än du har försökt döda mig.
Jag tänker inte... Jag tänker inte ge dig den tillfredsställelsen.
Du hade bara tur ett litet tag.
Jag är en aristokrat.
Jag var en kämpe förr.
Vi får se hur bra du är.
Jag har inget emot dig.
Du har fel.
Den här platsen var mitt liv.
Jag försörjde mina föräldrar, min fru och mina barn.
Nu har jag inget.
-Jag kan inte hjälpa dig. -Jag får en belöning för dig. Det räcker.
Han kommer.
Först när man står inför döden kan man uppskatta livet.
Vänta tills han kommer ut. Sen skjuter ni.
Vad gör du, Martin?
Skjut!
Sluta skjuta!
Pierre, kolla måltavlan. - Ni andra ska vara redo att täcka honom.
Skicka inte en pojke för att göra en mans jobb.
Seigneur Rastignac, vart ska ni?
Ge mig ett vapen!
Han strider som Viet Minh.
Till byggnaden. Nu!
-Vill du leva eller dö? -Jag vill leva.
Har du tappat blodstörsten, Martin?
Inte direkt.
Få män får chansen att duellera för sina liv.
Pengar och makt går hand i hand.
Rastignac förlorade sina pengar och allt sitt inflytande.
Utan tillgångar var han bara ännu en depraverad europé.
100 000 PIASTER JON-PIERRE RASTIGNAC
Rastignacs beteende hade gett honom många fiender bland lokalborna.
Ryktet spreds om Martins kamp att hämnas en lokal flickas öde.
Många tyckte synd om honom.
Utan Rastignacs soldater och förmögenhet
var det man mot man.
Precis som Martin ville.
Matadoren står tjuren närmre än han står nån kvinna.
Båda två vet att bara en av dem överlever.
Du har vunnit, Martin. Jag flyr inte längre.
Den är tom.
Vi gör det här som gentlemän.
Jag heter Jon-Pierre Rastignac.
Jag har många alias,
men jag är mest känd som "avrättaren".
Vi är jämlikar.
Förutom den här kniven är vi jämlika.
Det här är för Valentine.
Titta på mig.
Kära Isabelle. Jag hoppas du mår bra.
Förlåt att jag inte har hört av mig.
Jag älskade verkligen din mamma.
Och jag är säker på att du vill att jag ska säga...
Att jag älskar dig med.
Det var ett tag sen sist, Martin.
Vi kan nå järnvägen i Saigon klockan fyra.
Ta tåget till flygplatsen. Vi når London om två dagar, där du åtalas för mord.
Men du skulle nog döda mig först.
-Så... -Vadå?
Du kan jobba för mig.
Jag bildar en lokal enhet. Män med dina talanger är eftertraktade, Tillman.
Indokina förändras.
Och det måste även vi.
Gud gav honom inte mycket.
Förutom en enastående talang för blodbad och död.
Han behövde inte förneka det längre. Han var en mördare.
Så var det bara.
Och så föddes...
...legenden.
Följ krigarens stig och finn nåt ingen kan ta.
Följ krigarens stig och acceptera viljan att konfrontera döden.
Välkomna ditt öde med mod och lojalitet.
Följ krigarens stig tills ditt sista andetag.